Peagi tehakse kõikvõimalikke pingutusi, et Jumala Vaimu tunnistuste tõde vähendada ja moonutada. Meil peavad olema käepärast selged, tabavad sõnumid, mis alates 1846. aastast on Jumala rahvale antud.
On neid, kes kunagi olid meiega ühes usus, aga kes otsivad uusi, võõraid õpetusi, midagi imelikku ja kõmulist, mida rahvale esitada. Nad toovad sisse kõikmõeldavaid eksiarvamusi ja esitavad neid nagu proua White’ilt pärinevaid, et hingi petta. …
Need, kes on suhtunud Issanda antud valgusesse kui tavalisse, ei saa antud õpetustest kasu.
On neid, kes tõlgendavad Jumala antud sõnumeid vääriti, vastavalt oma vaimulikule pimedusele.
Mõned loobuvad usust ja salgavad sõnumite tõde, nimetades neid valeks.
Mõned naeruvääristavad neid ja töötavad vastu valgusele, mida Jumal on aastaid andnud, ning mõned, kes on usus nõrgad, satuvad nii eksiteele.
Kuid on neid, keda need sõnumid väga aitavad. Kuigi sõnumid pole isiklikult neile suunatud, parandavad nad end ja väldivad nimetatud pahesid. … Issanda Vaim on juhistes ja paljude kahtlused pühitakse minema. Tunnistused ise on antud sõnumite seletuse võti, samamoodi nagu Pühakirja seletatakse Pühakirjaga. Paljud loevad eksimusi noomivaid sõnumeid innukalt, et saada teada, mida teha, et päästetud saada. … Need sõnumid peavad leidma koha südames ja siis toimuvad muutused. − „Selected Messages“, 1. kd, lk 41, 42.