Kui nägin esimest korda iidset Efesost, olin rabatud. Ma ei suutnud oma silmi uskuda! Seal olid muljetavaldavad ehitised, suur turuplats ja teater, mis mahutas kakskümmend viis tuhat inimest! Selle linna uhkus oli Artemise tempel, üks antiikmaailma seitsmest imest, neli korda suurem kui Ateena Parthenon! Just selles jõukas linnas leidsid aset Apostlite tegude 19. peatüki dramaatilised sündmused.
Olen hämmastunud Jumala visadusest jõuda kultuuride, ühiskondade ja inimesteni, kes on evangeeliumi suhtes vaenulikud. See annab mulle suure kindlustunde, et Jumal sirutub ka mu sõprade ja lähedaste poole, kes ei käi Issanda teel. Jumal ei anna alla, ükskõik kui kadunud nad võivad paista. Kui Paulus kuulutas Efesoses evangeeliumi, toimus palju harukordseid imesid (vt Apostlite teod 19:11−20). Kuid oli ka äge vastuseis. Inimesed panid evangeeliumile vastu mitmetel erinevatel põhjustel, religioossetel, sotsiaalsetel, poliitilistel ja siinsel juhul ka rahalistel kaalutlustel. Kuna paganliku Artemise tempel oli üks antiikmaailma seitsmes imest, tulid külastajad kõikjalt seda vaatama ning suveniire ja amulette ostma. Demeetrios oli hõbesepp, kes valmistas Artemise templi hõbekujukesi ja kel oli üsna tulutoov äri (salm 24). Ta oli Pauluse kuulutustöö pärast mures. Ta kogus kokku oma ametivennad ja ütles: „See Paulus veenab ja juhib kõrvale rohkesti rahvast mitte ainult Efesoses, vaid peaaegu kogu Aasia provintsis … Ja nõnda ähvardab põlu alla sattumine mitte üksnes seda meie tööala, vaid ka suure jumalanna Artemise templit ei peeta enam millekski ja kaob tema suur ülevus.“ (Apostlite teod 19:26, 27) Nende väidete tõttu kogunes suur rahvahulk teatrisse (lõpptulemusest loe salmidest 29−41). Nad sepitsesid ühe vandenõu teise järel Pauluse ja tema kuulutatava evangeeliumi vastu, kuid Jumal võimaldas tal jätkata hea sõnumi kuulutamist paganlikes linnades. Ole kindel, et Jumala visadus päästa on jätkuvalt reaalne ka praegusel ajal.
Minu vastus: