Rõõmusõnum Patmoselt
Avaldatud 25.1.2012, rubriik Päeva sõna
„Kui ma teda nägin, langesin ma tema jalge ette nagu surnu.” (Ilm 1:17)
Nagu me eile nägime, üllatas nägemuses Jeesusega kohtumine Johannest väga. Võiks öelda, et Ilmutusraamat kasvas välja „šokiteraapiast", mille Jeesus prohvetile andis. Jeesus tuleb tema juurde täiesti ootamatul kombel. Ta purustab ettekujutuse, mis apostlil Temast on. Ta nihutab nägemuse nägija kogemuse piire, andes talle täielikuma pildi Jeesusest. Reaalsus on, et me kõik võitleme oma piiride nihutamisega, mis puudutab Jumala mõistmist.
Kui ma oleksin moslem, oleks mul arvatavasti üsna raske mõis-ta, et Jumal võib tunda rõõmu inimestest, kes ei paastu terve kuu jooksul aastas ega palveta viis korda päevas. Mul ei oleks mingit probleemi madude või jäneste söömisega, kuid ma ei suudaks ette kujutada Jumalat, kes vaataks sealiha söömisele läbi sõrmede. Ma võiksin ülalt alla vaadata kristlastele, kes tarbivad alkoholi, ise suitsetades nagu korsten!
Kui ma oleksin Jehoova tunnistaja, oleks mul väga raske aktsepteerida seda, et Jumal võiks kasutada vereülekannet lapse elu päästmiseks. Ja kui ma oleksin mormoon, oleks mul raske tunnistada Jumalat, kes tegi võimsaid tegusid selliste inimeste kaudu nagu Mooses ja Peetrus, kes ei kandnud erilist aluspesu.
Paljud katoliiklased vaevavad pead arusaamaga, et pastor või preester võib olla Jumalale tõeliselt meelepärane ka ilma tsölibaa-dita. Jeesuse ajal ei suutnud mõned juudid vaadata, kuidas jüngrid hingamispäeval läbi põllu minnes viljapäid võtsid ja sealt terasid välja puistasid. Kes teeb nii ja saab samal ajal Jumalat teenida? Hindud ei tohi süüa veiseliha, küll aga sealiha. Paljud kristlased arvasid, et ristisõjad olid pühad sõjad. Ameerika kodusõja ajal palvetasid mõlema poole protestandid, et Jumal tooks võidu just neile.
Kõik see tuletab mulle meelde üht parimat raamatupealkirja, mida kunagi olen näinud: „Sinu Jumal on liiga väike!” Ilmutus-raamatu Jeesus on väikese Jumala sündroomi parim ravim. Me nimetame Teda tasaseks ja alandlikuks, kuid paljud teavad Teda ohtliku revolutsionäärina. Lõppeks nimetas Ta ju kõrgelseisvat kirikukogu silmakirjalikuks. Ta viitas kohalikule valitsejale kui rebasele. Kõige innukamaid usuinimesi nimetas Ta kurja lasteks. Ja Ta suhtles prostituutide ning maksukogujatega.
Kaks korda ajas Ta laiali templi „laada”, lükates ümber äritseja-te lauad, kus raha oli korralikult erinevate arvete jaoks eraldi koh-tadesse pandud, ja ajades inimesed templi õuest välja. Ta läks kõr-vale plaanitud teest, et tervistada kodutu, samas kui Tal tundus olevat väga vähe pistmist tähtsate inimestega. Kindlasti oleks tore, kui Jeesus oleks ligi ja teeks kõike nii, nagu meie arvame parima olevat.
Issand, aita mul Sind võtta niisugusena, nagu Sa oled, mitte nii, nagu ma soovin, et Sa oleksid.