Käisin reisil nimega „Pauluse jälgedes“. Enamik reisi linnu asus Kreekas, välja arvatud Efesos (Türgi). Üsna põnev oli näha maanteedel teeviitu nimetustega Tessaloonika, Korintos, Ateena jne; nagu oleks ajalugu mu silme ees elustunud! Lisaks hämmastavatele paikadele, mida külastasin, sain palju enam teadlikuks ka vastuseisust, mida Paulus oli Jeesuse sõnumit kuulutades kohanud. Usuvennad olid saatnud ta ühest linnast teise rahutuste tõttu, mille põhjustasid uskmatud juudid.
Jeesus andis jüngritele oma ligioleku tõotuse (Matteuse 28:18−20), kuid Ta ei lubanud iial, et nad ei kohta evangeeliumi kuulutamisel ägedat vastuseisu. Jeesus ütles, et me peaksime olema rõõmsad, kui inimesed meid Tema pärast laimavad ja taga kiusavad, „sest teie palk on suur taevas! Just samamoodi on taga kiusatud ka prohveteid enne teid.“ (Matteuse 5:12) Paulus oli ilmselt väga rõõmus inimene, sest teda kiusati üsna palju taga! Kui Paulus saabus Tessaloonikasse, läks ta sünagoogi juutidele rääkima Jeesusest Pühakirjas ning ta tegi seda kolmel hingamispäeval (Apostlite teod 17:2). Pauluse sõnumi tuum on meie tänases pühendustekstis: ta tõestas, et Jeesus pidi surema ja taas üles tõusma ning et Ta oli Kristus (salm 3). Mõned uskusid, kuid juudid said kadedaks, moodustasid märatseva rahvahulga ja „muutsid linna rahutuks“ (salm 5). Nad järgnesid talle isegi Beroiasse! (salm 13) Jeesuse kõige ägedamad vastased Tema avaliku teenimistöö ajal olid juudid, Jumala valitud rahvas ning nad olid ka ühed kõige vägivaldsemad Pauluse vastased. Hämmastav on, et kõige jõulisem vastuseis evangeeliumile tuli nende poolt, kes olid pühendunud Pühakirja uurijad. Sul on Jumala ligiolu kinnitus ka kõige suuremas vaenulikkuses Kristuse-keskse sõnumi vastu. Vastuseis ei ole märk, et oled valel teel. Nagu Paulust, kutsutakse võib-olla ka sind seisma üksi koos Jumalaga, isegi seadust järgivas, Piiblit uurivas või kirikus käivas keskkonnas. Seisa täies usukindluses!
Minu vastus: