Lapsest peale on mind köitnud lugu Iisraelist pärit orjatüdrukust, kes oli Naamani naise teenija (2. Kuningate 5). Tema tunnistuse kaudu sai Aramea kuninga sõjaväepealik pidalitõvest terveks, kui järgis prohveti juhiseid ja kastis end seitse korda Jordani jõkke. Mida ma toona ei teadnud on see, et Naamani tervendamise lugu Jordani jõe vees on ainus juhtum kreekakeelses Vanas testamendis, kus mainitakse ristimist vee alla kastmisega.*
Hämmastusega näen, kuidas see lugu jätkub sajandeid hiljem, kui Jeesus saabub sama jõe äärde, et lasta end Johannesel ristida (Matteuse 3:13). Alguses püüab Johannes Jeesusel selle mõtte maha laita, sest ta mõistis, et Jeesus on temast suurem ning ristib oma järelkäijaid Püha Vaimuga (salm 14; vt salm 11). Selles dialoogis, mille on kirja pannud ainult Matteus, vastab Jeesus Johannesele, et seda on vaja teha, „sest nõnda on meile kohane täita kõike õigust!“ (salm 15) Jeesus ristiti mitte sellepärast, et Ta oli patune, vaid sellepärast, et Ta oli ja on meie Esindaja ja Asemik. Ta tuli oma täiusliku elu, surma ja ülestõusmisega meie asemel seadust ja prohveteid täitma (vt Matteuse 5:17). Meie pääste on tagatud Tema, mitte meie õiguse kaudu. Jeesuse seaduse täitmise kaudu leiame armu, rahu ja tervenemise nagu Naamangi. Meil kõigil on asju, mida me oma biograafiasse ei soovi. Me kõik teame, et me pole päästet väärt. Kui oled ise või on mõni su lähedane mineviku (või oleviku) vigade/pattude pärast meeleheitel, siis tuleta meelde, et Jeesus elas meie asemel täiuslikku elu. Kui võtame Tema vastu oma Päästjaks, pannakse Tema täiuslik elu meie arvele; meid kuulutatakse õigeks Tema õiguse varal, mitte meie omast. Kas pole see parim sõnum? Seda nimetame „õiguseks usu läbi“: „Jumala õigus, mis tuleb Jeesusesse Kristusesse uskumise kaudu kõigile, kes usuvad.“ (Kiri roomlastele 3:22; vt salmid 23−26) Tänu ja kiitus Issandale Tema täiusliku õiguse eest, mis omistatakse meile Tema annina!
Minu vastus:
* 2. Kuningate 5:14, LXX. Baptizo.