Iga tõearmastaja peaks palvetama Vaimu väljavalamise pärast. Peame kõrvaldama kõik takistused Vaimu tööks, nii palju kui see on meie võimuses. Püha Vaimu ei saa iialgi välja valada, kui koguduseliikmete hulgas valitsevad lahkhelid ning antakse järele kibestumisele üksteise suhtes. Kadedus, kahtlustamine ja tagarääkimine on Saatanast ning tõkestavad tõhusalt Püha Vaimu tööd.
Miski ei ole selles maailmas Jumalale nii kallis kui Tema kogudus. Ta ei valva midagi muud nii suure hoolega. Miski ei valmista Jumalale ka suuremat pahameelt kui tegu, mis kahjustab nende mõju, kes Teda teenivad. Jumal pärib kord aru kõigilt, kes Saatanat Tema kritiseerimise ja arakstegemise töös abistasid.
Need, kel puudub kaastunne, õrnus ja armastus, ei saa Kristuse tööd teha. Enne prohvetikuulutuse täitumist peavad nõrgad saama „nagu Taavet“. Taaveti sugu aga nagu „Issanda ingel“ (Sakarja 12:8). Jumala lapsed peavad loobuma igasugusest kahtlustusest oma vendade suhtes. Süda peab lööma kooskõlas südamega. Kristlikku headust ja vennalikku armastust tuleb ilmutada kaugelt enam kui seni. Minu kõrvus kõlavad sõnad: „Hoidke kokku! Hoidke kokku!“ Käesoleva aja pühalikud tõed peavad Jumala rahva ühendama. Kadugu soov ülemvõimu järele. Üks eesmärk neelaku endasse kõik teised – kes sarnaneb iseloomult kõige enam Kristusega? Kelle mina on kõige täielikumalt Jeesuses varjatud?
Kristus ütleb: „Selles on minu Isa kirgastatud, et te kannate palju vilja.“ (Johannese 15:8) Kui üldse on sellist paika, kus usklikud peaksid vilja kandma, siis on selleks just meie laagrikoosolekud. Neil kokkutulekutel pannakse tähele meie tegusid, sõnu ja meelsust ning meie mõju seal on niisama kaugeleulatuv nagu igavik − „Tunnistused kogudusele“, 6. kd, orig lk 42.