Kaotasin oma ema kaks aastat varem kui oma isa. Kui kaotasin teise vanema, olin põhimõtteliselt orb, kuid ma polnud oodanud, et see uus seisukord on nii valus. Jumalakartlike vanemate tingimusteta armastuses on midagi asendamatut. Üks mu sõber kirjeldas seda kui armastavat „lohutustekki“, mille kaotad ja enam kunagi tagasi ei saa. Olen väga tänulik ülestõusmise kinnituse eest!
Jeesus rääkis oma jüngritele, et Ta ei jäta neid orbudeks (Johannese 14:18). Kui Ta avaldas jüngritele, et Ta peab lahkuma, hakkasid nad muretsema ja Jeesus lohutas neid (vt Johannese 14). Ta julgustas neid teatega, et Ta läheb neile kohta valmistama ja tuleb tagasi neile järele. Ta tõotas saata ka Abilise, Lohutaja, Julgustaja − täpsemalt, Püha Vaimu. Hiljem, Johannese evangeeliumi 16. peatükis, kordas Jeesus lubadust saata Püha Vaim: „Kuid ma ütlen teile tõtt: teile on parem, et ma lahkun, sest kui ma ei lahkuks, ei tuleks Lohutaja teie juurde, aga kui ma ära lähen, siis ma saadan tema teie juurde. Ja kui ta tuleb, siis ta toob maailmale selguse patu kohta ja õiguse kohta ja kohtu kohta: patu kohta, et nad ei usu minusse; õiguse kohta, et ma lähen Isa juurde ja teie ei näe mind enam; kohtu kohta, et selle maailma vürst on süüdi mõistetud.“ (Johannese 16:7−11) Mind on alati kütkestanud Püha Vaimu rolli kirjeldus. Ta tuleb, et veenda meid Jeesusesse mitteuskumise patus. Ta veenab meid ka Jumala õiguses Kristuses, sest Jeesus tuli taevast ja ainult Vaim suudab meid veenda, et üksnes Jeesuse täiusliku elu ja surma kaudu, mitte meie enda tegude kaudu, mõistetakse meid Jumala silmis õigeks (vt Kiri roomlastele 3:21−26). Lõppeks tuli Vaim, et meenutada meile lõpptulemust, sest Jumala vastase üle on ristil kohus juba mõistetud ja Jeesus võidab! Jah, me teame, kuidas lugu lõpeb! Tule, Vaim, tule! Süüta meie süda uue arusaamise kindluses, mis meil on Jeesuses!
Minu vastus: