Jumala väge nähakse kogudustes imelisel viisil, kuid see ei puuduta neid, kes pole alandunud Issanda ees ega avanud südant, tunnistanud oma patte ega neid kahetsenud. Kui maad valgustab Jumala au, peavad nad seda oma sõgeduses ohtlikuks, see tekitab neis hirmu ja nad hakkavad sellele vastu töötama. Kuna Issand ei tegutse nende ootuste ja lootuste järgi, seisavad nad vastu Tema tööle. Nad küsivad: „Miks ei peaks me Jumala Vaimu ära tundma, kui oleme nii palju aastaid töötanud?“ Nad ei ole hoiatusi ega Jumala käskjalgade palveid tähele pannud, vaid on visalt öelnud: „Ma olen rikas ja mul on rikkust küllalt ning mul ei ole puudu millestki“ (Ilmutuse 3:17)
Andekus ja kogemused ei tee inimesi valguse kanaliteks, kui Õiguse Päikese eredad kiired neid ei puuduta ja kui Püha Vaim ei kutsu, vali ega valmista neid tööks. Kui püha tööga tegelevad inimesed alanduvad Jumala vägeva käe alla, ülendab Jumal neid. Ta teeb nad arukateks inimesteks, kes on Tema Vaimu armust rikkad. Maailma Valguse kiired paljastavad nende isekad iseloomujooned ja kangekaelsuse. „Ma tulen su juurde ning lükkan su lambijala asemelt, kui sa ei paranda meelt.“ (Ilmutuse 2:5) Kui sa otsid Issandat kogu südamest, siis sa leiad Ta.
Lõpp on lähedal! Me ei tohi hetkegi kaotada! Valgus peab Jumala rahvast välja särama selgete, eredate kiirtena ning tõstma Jeesuse koguduste ja maailma ees kõrgele. − The Review and Herald, 23. detsember 1890.