Kristlase elus on nähtamatuid tõsiasju. See tundub vasturääkivusena, kuid just see on eeldus, millele tuginedes on kirjutatud Johannese evangeelium. On reaalsus, mida me näeme, kuid on veel ka sügavam ja olulisem reaalsus, mida me ei näe, ja millele pääseme ligi ainult usu kaudu Jeesusesse Kristusesse. Usk on nagu prillid, läbi mille tajume nähtamatut reaalsust, mida hakkame usaldama rohkem kui seda, mida meie füüsilised silmad näevad.
Laatsarust, Martat ja Maarjat tutvustatakse Johannese 11:1. Õed saadavad Jeesusele sõnumi, et nende vend on haige, ning turvaline on oletada, et vihjatakse abipalvele: „Õed saatsid nüüd Jeesusele sõna: „Issand, vaata, su sõber on haige.““ (salm 3) Marta ja Maarja loodavad selle peale, et Jeesus armastab nende venda. Nimi Laatsarus on nime Eleasar vorm, mis tähendab „Jumal on mu abi“, ja seekord vajasid nad tõesti Jumala abi. Kui Jeesus kuuleb teadet, ütleb Ta neile, kes on koos temaga, et Tal on plaan; see haigus ei lõppe surmaga, selle eesmärk on Jumala Poega austada (salm 4). Ma tahaks teada plaani, kas ka sina? Aga tavaliselt me ei tea plaani, ainult Jumal teab, ja me peame usaldama Tema plaani rohkem kui oma arusaama olukorrast. Järgmise kahe salmi kõrvutamine on paradoksaalne: „Aga Jeesus armastas Martat ja ta õde ja Laatsarust. Kui ta nüüd kuulis, et Laatsarus on haige, jäi ta veel kaheks päevaks sinna, kus ta oli.“ (Johannese 11:5, 6) Kui imelik! Pole loogiline öelda: „Ta armastas, seepärast Ta viivitas“, või on? Ilmselgelt ei olnud Jeesusel puudu kiindumusest ja seepärast Ta viivitas! Jumala ajastus on osa Tema plaanist ning Ta teab, mida ja millal teha, nii et see tooks Talle kõige enam au ning tunnistaks Tema armastusest ja väest. Võime õppida seda usaldama, isegi siis, kui me ei suuda seda mõista. Olen võtnud endale moto: Jumala näiline viivitus on selleks, et näidata imeteo ulatust. See meeldib mulle! Kui me ei saa Jumala ajastusest aru, saame usaldada Tema armastust ja Tema plaani meie elu jaoks.
Minu vastus: