Minu ämm oli usin piibliuurija ja kui ta salm salmi haaval uuris, pani ta oma tähelepanekud päevikusse kirja. Pidin naeratama, kui lugesin tema tähelepanekuid Sakariase kõnevõime kaotuse kohta. Ta kirjutas: „Tänu Jumalale, et Sakarias tummaks jäi, sest nii ei saanud ta oma kahtlustest ja uskmatusest rääkida!“ Minu arust on tema kommentaar vaimukas, õige ja sügavamõtteline! Arvestades fakti, et Sakariasel oli raske uskuda, et Jumal täidab oma tõotuse, ei oleks tema jutt eriti õpetlik olnud.
Kui puutume kokku millegagi, mis on inimlikult võimatu – just nagu Sakarias − on sageli meie vaikereaktsioon uskmatus ja kahtlus. Tema naisel Eliisabetil, kes oli viljatu ja eakas, oli inimlikult võimatu saada laps, Messia eelkäija. Kui Sakarjas küsis, kuidas ta neid asju nii kindlalt teab, vastas ingel: „Mina olen Gabriel, kes seisab Jumala ees, ja mind on läkitatud rääkima … kuulutama sulle seda rõõmusõnumit. Ja vaata, sa jääd keeletuks ega saa kõnelda kuni päevani, mil see sünnib, seepärast et sa ei ole uskunud mu sõnu, mis lähevad täide omal ajal.“ (Luuka 1:19, 20) Kui Maarja sai uudise, et ta jääb Pühast Vaimust lapseootele, sest „Jumala käes ei ole ükski asi võimatu“ (salm 37), siis vastas Maarja hoopis alistuvalt: „Sündigu mulle sinu sõna järgi!“ (salm 38) Sarnasused Sakariase ja Maarja vahel on rabavad: mõlemat külastas ingel Gabriel, mõlemal olid takistused lapse saamisel ja kumbki ei teadnud, kuidas see saab juhtuda, mõlemale öeldi, et nad ei kardaks, mõlemad said imelise lapse tõotuse, mõlemale öeldi, mis on lapse roll lunastuse ajaloos ja mõlemale anti enne ingli lahkumist märk. Kuid erinevus nende kahe vahel oli, et Maarja uskus, et võimatu läheb täide vastavalt Jumala sõnale! Uskugem head sõnumit, mille oleme saanud, sest inimlikult võttes on meie pääste võimatu. Kuid lunastus on ostetud ja kõik läheb täida, vastavalt Jumala Sõnale!
Minu vastus: